Det sägs att kärlek alltid uppstår oväntat.
Så är det nog, för när jag träffade dig tänkte jag inte alls på kärlek.
Jag brukade smyga ut för att träffa dig.
Jag sminkade mig bara för att få se dig le.
Jag kan fortfarande känna din hud mot min.
Du hjälpte mig igenom varenda natt.
Du ger mening åt mitt liv. Hur mycket folk än försöker...
...kan de aldrig hålla isär oss.
- Precis den jag söker. - Kevin.
- Kan vi ta ett snack? - Mår Penelope bra?
Ja då, hon mår fint.
Jag vet att ni två är nära vänner...
Jag behöver nån som känner henne utan och innan,
och det är du.
- Kevin, kom till sak. - Okej.
Jag vill fria till Penelope, och jag behöver din hjälp.
Snälla, jag behöver råd.
Ska jag göra det över tacos och Red Bull?
Ska jag ta henne till New York och fria uppe i Frihetsgudinnan?
Eller här vid runda bordet innan ni presenterar ett fall?
Nej, det passar nog inte med tanke på ert kusliga jobb...
Kanske i teknikrummet på skärmen?
Kevin, jag måste till mitt möte.
Derek, snälla? Det här är viktigt!
- Vad var det om? - Han ville bara prata.
- Om vad? - Killgrejer.
- Jag skulle vilja börja nu. - Förlåt. Två par har hittats skjutna.
Till döds, i Seattle, Washington.
Mark Daniel och Ben Priestly-
- och John och Heather Miller som bodde 6 km därifrån.
- Hittade dottern dem? - Efter att hon träffat sin pojkvän.
- Två dubbelmord i samma område. - Inga tecken på rån eller övergrepp.
Mördaren använde en .22-revolver.
Och en kudde som ljuddämpare.
Morden framstår som känslokalla.
- Som om maffian låg bakom. - Men sannolikheten för det är låg.
Offren var inte slumpmässiga.
- Fanns det några tecken på inbrott? - Nej.
Mördaren tar sig kanske in med list?
Personen är kall och beräknande.
- Och kan mycket väl mörda igen. - Vi lyfter om 30 minuter.
När folk ser tillbaka och pratar om oss...
...kommer de att säga att jag handlade rätt, att vi var pionjärer.
Nästa gång väljer jag filmen.
Den var bättre än 3D-filmen vi såg.
- Du var söt i de glasögonen, Gayle. - Hur söt är jag med migrän?
Brian...
- Vem är du? Vad vill du? - Snälla, gör oss inte illa.
Det finns pengar och smycken där uppe.
När de frågar varför jag gjorde det ska jag säga sanningen:
För att jag älskar dig.
Jag älskar dig, Tommy Brown.
"Kärlek är att blottställa sig och lita på att man inte blir förgjord."
Samtliga offer var akademiker.
De var jurister respektive tekniker.
- Men polisen hittade inget samband. - Båda paren var omtyckta.
- Det var rena avrättningar. - Det förefaller ritualistiskt.
- Eller försiktigt. - Några offer sköts i benet.
De kan ha försvarat sig och tvingat mördaren till det.
- I övrigt var morden prydliga. - Hur hade paren det med pengar?
De var täta.
Abby Miller smög ut för att träffa sin pojkvän. Misstänkt?
Grannarna såg dem kyssas i trädgården när morden begicks.
Ett till par i samma område sköts nyligen ihjäl i sitt hus.
- Utan nåt synbart samband. - Tiden mellan morden minskar.
Prentiss och JJ pratar med Abby. Vi andra åker till brottsplatserna.
Vi får nån rattfylla och nåt pojkstreck då och då,
men mord...
- Det är som på tv. - Inga tecken på inbrott.
Men alla fönster var olåsta, så vem vet? De sköts där.
- De hade nycklarna i hand. - De blev överraskade.
- Huset är barnsäkrat. - Men de hade inga barn.
- Mördaren satt nog här. - Det kan finnas fingeravtryck.
Lampan är tänd. Mördaren sökte nåt.
Troligen nåt betydelsefullt.
- Mördaren är sannerligen tålmodig. - Vad väntar han på?
Hallå? Jag vill bara att ni bekräftar en adress åt mig.
Snälla. Fröken?
Kan du stå upp? Stå upp.
Vi tar av dig jackan. Jag vet.
- Får jag känna? - Helst inte.
Lyckos dig. Ett barn är den finaste gåva man kan få.
Ursäkta!
Gick det bra, hjärtat?
Jag kan inte sluta tänka på det.
Hade jag varit hemma hade jag kanske hört nåt.
Det fanns inget du kunde ha gjort.
De hade precis sett klart på tv.
Var dina föräldrar osams med nån?
Var det nån som ogillade dem?
Nej, alla tyckte om dem.
De brukade ha träffar hemma med massor av människor.
Var träffade de alla de människorna?
- I kyrkan. - Vilken kyrka?
- Holy Worship? - De var mycket aktiva.
- De sista offren gick i samma kyrka. - De första offren var volontärer.
- Två par från samma församling. - De träffade kanske mördaren där.
Jag skickar Reid och Rossi.
Nej.
Nej, mamma, den fick vare sig för mycket sol eller vatten.
Jag måste lägga på nu.
Kalla mig inte orkidémördare! Hej då.
Ursäkta mig? Vilken snygg klänning!
Tack, den är ny. Jag visste inte om den var för mycket, men vem bryr sig?
- Ja, vem bryr sig? - Hur kan jag hjälpa er?
Båda paren var med i vår fosterfamiljeverksamhet.
- Vi samarbetar med ett hjälpcenter. - De första offren jobbade kanske där.
- Jag kommer från socialen. - De brukar ringa först.
Därför var deras hus barnsäkrade.
Men Garcia skulle ha sett om de var fosterföräldrar.
- Jag kan komma tillbaka senare. - Toppen.
Men jag måste rapportera att jag inte fick komma in.
Nej... Kom, det går bra.
Vad gör ni med barn som behöver ett hem omedelbart? Finns det nån lista?
Ja, de kan ta barnen över en natt eller en helg. Paren står på listan.
- Vi behöver en kopia av den. - Och namnen på alla som läst den.
Sista paret hade hand om ett barn nyligen.
- En .22:a är enkel att använda. - Och ganska tyst.
Inga inbrott... Kuddarna var nog till för renlighet.
- Det kan vara en kvinna. - En fosterförälder?
Eller nån som bara vill ha ett barn.
Paren tog hand om barn. Hon förlorade kanske sitt eget eller är infertil.
Sen mördade hon paren för att de inte hade nåt barn hemma.
Hon lär fortsätta mörda tills hon hittar ett.
- När var Johnny här sist? - De tog honom för några dagar sen.
Jag grät nästan. Ni skulle ha sett mig.
- Var hamnade han? - Det står i dossiern.
- Jag har inte den med mig. - Min socialarbetare har den säkert.
- Vad gör ni? - Det här är en pistol med kulor i.
- Vad vill ni? - Veta var Johnny är.
- Jag berättade ju det: i ett hem. - Vilket hem?
- Papperet ligger nog på skrivbordet. - Så skynda på.
- Var står det? Jag hittar det inte. - På sista sidan.
- Ska jag ringa henne åt dig? - Nej. Ta av dig halsbandet.
- Hur sa? - Halsbandet.
Ta av dig klänningen också.
Av med den!
Snälla, gör mig inte illa. Jag har aldrig gjort nån illa.
Ner på knä.
- Jag har blivit våldtagen förut. - Håll tyst...
- Fader Vår, som är i himmelen... - Sluta med det där! Sluta!
- Ske din vilja, såsom i himmelen... - Jag varnar dig!
- Såsom ock vi förlåta dem... - Håll tyst!
Nu räcker det!
Hon stod också på listan, men hade inget barn hemma.
- Mördaren tar sig in med list. - Hon är organiserad.
Hon har bytt tillvägagångssätt. Hon tog hennes kläder.
- Vi kollar efter tecken på övergrepp. - Det är inte lönt.
Kvinnliga seriemördare har en plan. Det handlar inte om sex.
- Hon ville kanske förödmjuka henne. - Men varför inte de andra?
Hon trappar upp.
Hon blev arg och sköt henne flera gånger.
Hennes moderskänslor har tagit över.
- Hur började allt? - Hon är desperat.
Hon kan ha sagt att hon är gravid och måste nu skaffa ett barn.
- Lägg av... - Är det Garcia?
- Varför svarar du inte? - Det är komplicerat.
Derek Morgan, det här är mitt 67:e meddelande.
Ring upp mig, annars visar jag alla nakenbilden av dig från konstskolan.
Och inte den bra! Jag menar allvar.
Vad pratade du och Kevin om? Jag blir knäpp här. Ring upp mig.
- Penelope? Mår du bra? - Ja, bra. Jag mår bra. Bara bra.
- Är du säker? - Nej. Vad pratade du och Morgan om?
- När? - I går.
- Jag minns inte. - Ni pratar aldrig.
- Det är inte sant. - Det är det visst.
Morgan är min vän. Du är min vän. Ni två är inte vänner.
- Det är komplicerat. Killgrejer... - Jaså? Som vad då?
Vi pratade om basket.
- Morgan gillar bara hockey. - Ja, just det. Jag vet.
Han berättade att en tidig proffsliga
startades av svarta spelare 1895.
Vem kunde ana? Vill du äta middag med mig?
Nej, jag måste stanna här och jobba.
Vi letar efter en vit kvinna
som är cirka 40 år gammal.
Av nån anledning tror hon att hon
måste mörda för att få ett barn.
Därför blev fosterfamiljerna som inte hade nåt barn hemma hennes offer.
Vi tror att mördaren motiveras av moderskänslor.
Hon känner ett djupt begär efter att bli mamma.
Hon har antingen förlorat ett barn eller så är hon infertil.
Kanske inbillar hon sig att nån annans barn tillhör henne.
Kvinnor som får missfall kan bli besatta av andras barn.
Hon kan mycket väl göra nåt drastiskt.
Som att ta en gravid kvinnas barn eller kidnappa ett barn på måfå.
Tiden mellan morden tyder på att hon är frustrerad.
Det kan sluta med många offer och att hon får polisen att skjuta henne.
Sök efter gravida kvinnor som fått en psykos.
Vi bör även kolla upp de som arbetade med fosterfamiljeverksamheten.
- Tack. - Några frågor?
- In i bilen, annars skjuter jag. - Herregud... Okej, okej...
- Hej på dig. - Starta bilen, Karen. - Hur vet du vad jag heter?
Jag vet allt om dig. Du är singel och tjänar bra.
Du adopterade eftersom dina äggstockar är trasiga.
- Vad vill du? - Det får du se. Det är snart över.
Ingen fara, allt kommer att ordna sig. - Kör, Karen!
Jag hittade inga psykotiska mödrar i fosterfamiljeverksamheten.
- Ingen som fått sparken eller slutat? - Ingen som stämde in.
- Vi måste varna de andra föräldrarna. - Polisen sköter det.
Den här kvinnan är labil. Kan hon ha muckat från psyket?
Det förklarar klädstölden. På psyket tar de ens identitet.
När man kommer ut försöker man få tillbaka den.
- Snälla, du får precis vad du vill. - Dricker han fortfarande välling?
- Jag har aktier och pengar... - Jag ville amma honom, men fick inte.
Att inte få amma gör hemskt ont.
Man får ett piller som torkar ut en.
Det är förfärligt onaturligt, lille Johnny.
- Han heter Ben. - Han heter Johnny!
Du döpte om honom. Kan han äta jordnötter? Hans pappa tål dem inte.
Hans pappa? Vem är du?
Jag är hans mamma och jag ska ta tillbaka honom.
Hej, gubben. Mamma är här.
Stanna här.
Jag har kollat alla mentalsjukhus.
Ingen sån kvinna har släppts ut.
Kolla Oregon, Idaho och Montana.
Okej... Fyra kvinnor, ingen gravid.
Ännu en kvinna har skjutits.
Jag tar med mig Rossi och Prentiss.
- Jag tog med middag åt dig. - Det gör du aldrig.
Vegansk pad thai, din favoriträtt.
- Det finns ju bara i Adams Morgan. - Jag ville göra nåt speciellt.
- Du svettas. Varför är du så konstig? - Du är konstig.
Ja, för att du... Jag har inte tid. Jag måste jobba.
- Jag väntar där ute. - Nej, då blir jag ofokuserad.
Okej...
Jag ställer maten i kylen, men du kan väl nafsa på den här?
En red velvet-muffins. Du ger mig bara såna vid speciella tillfällen.
Vi kan prata senare.
- Blodtryck 90/60. - Kan hon prata?
Nej. Trycket sjunker.
Vi går ut med en varning. Förövaren stack kanske till fots.
Ingen fara, Johnny. Mamma tar hand om allt.
Nej, nej... Sch, sch... Ta det lugnt.
Vi är snart framme. Jag lovar.
- Första gången hon sköt nån utomhus. - Hon fick kanske panik och flydde.
Eller så skonade hon henne för att hon hade ett barn.
En barnspegel.
- Och fläckar. - Det kan vara välling.
Förövaren flyttade nog barnet till sin egen bil.
Frågan är var bilkapningen ägde rum.
Hon hade varit hos läkaren.
Varför lämna offret nära polishuset?
- Hon är labil och under tidspress. - Desperat nog att inte tänka efter.
Maggie...
- Vad gör du här? - Jag är fri.
Det skulle ju dröja ett halvår till.
- Vem är det? - Det är Johnny.
- Vår Johnny? - Ja. Vi ska bli en familj.
Ingen kan stoppa oss nu.
Jag får se på dig.
- Köpte du den för min skull? - Ja, jag letade länge efter den.
- Nu måste vi skynda oss. - Vart ska vi? Vi kan gå upp.
- Mamma kommer inte hem på länge. - Vi ska lämna stan.
- Vad pratar du om? - Vi ska dra. Behöver du nåt annat?
- Jag kan inte bara sticka... - Visst kan du det.
Jag har ordnat allt åt oss. Jag har köpt ett hus med en trädgård-
- och en jacuzzi, som på hotellet vi brukade ta in på.
- Min mamma, då? - Hon satte oss i den här situationen.
Hon skickade mig i fängelse.
Hon är sjuk! Hon sa att jag var ett rovdjur.
- Är jag ett djur, Tommy? - Nej.
Kom igen, älskling. Jag vill inte smyga mer.
- Okej. - Strunta i det.
- Tommy, det är Julie. - Vem är Julie?
- En vän. - Ligger ni med varandra?
- Vad ska du med den till? - Ingen får komma emellan oss igen.
- Fick du nåt ur Karen? - Nej. Hur går det för er?
Förövaren kapade bilen utanför barnläkarkliniken.
Enligt vittnen väntade en blond kvinna
på en bänk utanför i en timme.
Tiotals kvinnor gick in och ut,
men hon var bara ute efter Karen.
- Då handlar det om ett visst barn. - Karen skulle adoptera barnet.
- Ben. Det kan vara förövarens barn. - Alla offren hade hand om honom.
Vet vi vad föräldrarna heter? Ta reda på det.
- Julie, vad gör du här? - Jag saknade dig på lunchen.
- Jag övade med musikkåren. - Jag ska nog börja spela flöjt.
- Kan vi prata senare? - Det är skoldans om några veckor.
Jag tänkte att vi kanske kunde gå dit tillsammans.
- Jag gillar inte sånt. - Det blir roligt.
Jag vet att du inte har dejtat nån sen det där med miss Hallman.
Jag är inte lika gammal och erfaren som hon,
men jag vet hur man gör.
- Vad var det? - Det var bara tv: n.
- Är det en bebis? - Nej, det är ingen bebis...
Miss Hallman? Jag trodde att ni satt i fängelse.
Fängelserna är överfulla så de släppte ut mig.
Ni får inte vara här. Ni våldtog honom.
Tror du att det vi gjorde var våldtäkt? Vi älskade med varandra.
Eller hur, Tommy?
Det är sant, Julie. Hon är min tjej.
- Hon har besöksförbud. - Besöksförbud kan brytas.
- Ta barnet till bilen. - Maggie...
Ta barnet till bilen!
Vad gör du, Tommy?
- Nu ringer jag polisen. - Lägg ifrån dig telefonen.
Det här är sista läxan, Julie: Tjafsa inte med lärarinnan.
Okej, så här ligger det till:
Ben, som först hette Johnny, är Margaret Hallmans son.
- Var är hon nu? - Hon borde sitta i fängelse.
Men hon frigavs för fyra dagar sen på grund av överbelastning.
- Varför började hon mörda? - Hon fråntogs vårdnaden.
Så går det när man ligger med sin elev.
Han heter Tommy Brown
och är pappa till lille Johnny.
Hon födde honom i fängelset, och han placerades i fosterhem.
Så vi hade rätt. Paren tog hand om barnet.
Det förklarar moderskänslorna. Hon försöker få ihop sin familj.
Vad gjorde du med henne?
- Jag skrämde henne bara. - Sköt du henne inte?
- Hon får inte dö... - Tänk om jag hade dött i fängelset?
Ända sen vi träffades har folk försökt hålla isär oss.
Lärarna på skolan försökte.
Liksom eleverna.
- Det hör inte hit. - På medeltiden gifte tolvåringar sig.
Henrik VIII: s första fru var mycket äldre än han.
Romeo och Julia var 13 år gamla.
Ingen förstår att du och jag hör ihop. Åldern har ingen betydelse.
Du är mitt livs kärlek.
Men om jag inte är din så kan du dra.
Stick!
Kör.
Hjälp...
- Snälla... Hjälp... - En ambulans till 1986 Homer Street.
- Är Margaret här? - Hon tog Tommy.
- Allt blir bra. Vad heter du? - Julie Parker.
- Vet du vart de tog vägen? - Nej... Det gör ont...
- Är du Tommys granne? - Ja.
- Miss Hallman hade barnet med sig. - Huset är tomt.
Vi måste ta reda på mer om Margaret.
- Vems hus är det här? - Vårt.
Wow... Det är toppen.
Vänta tills du kommer in. Det är jättefint.
Jag vet inte vad jag ska säga... Jag älskar dig.
Jag sa ju att allt skulle ordna sig. Vi ska göra det här.
- Alla sa att du skulle glömma mig. - Aldrig. Hur skulle jag kunna?
Jag ville visa folk breven, men jag ville inte råka illa ut.
Jag skrev till dig i morse.
Läs det för mig sen. Ta en dusch, så gör jag mig i ordning.
Vi har mycket att ta igen.
- Miss Hallman skötte sig i fängelset. - Hur såg hennes kommunikation ut?
Hon hade begränsad tillgång till dator
och sökte efter Johnny Lewis.
- Hennes barn? - Nej.
Johnny Lewis var hennes elev på Lake Forrest School.
- Hans föräldrar polisanmälde henne. - När?
Tre år innan hon träffade Tommy.
Hon döpte barnet efter Johnny.
Ja, och hon skrev dussintals mejl till honom.
- Tommy är kanske ett surrogat... - Vi behöver prata med familjen Lewis.
- Deras telefon är avstängd. - Finns det nån adress?
- De har flyttat runt mycket. - Vem bor i deras gamla hus nu?
Det har bytt ägare flera gånger...
- Ni anar inte vem som köpte det. - Miss Hallman?
Hennes syster köpte det i fjol, och Maggie övertog det i går.
Varje dag tänker jag på hur du rörde mig och hur du doftar.
Jag undrar när det blir vi två igen. Vinter, sommar eller höst?
Gallren som skiljer oss åt är bara tillfälliga, Maggie.
I stället för att hålla isär oss för de oss närmare varandra.
Tänk att livet kan vara så härligt.
- Du har så vackra ögon. - Jag vill ha ett barn till.
- Jag vill ha en stor familj. - Då skaffar vi det.
Varför sa du inte att de gjorde dig illa där inne?
Jag ville inte skrämma upp dig.
Du kunde ändå inte ha gjort nåt.
Vad nu?
- Det är polisen. - Har du ringt dem?!
- Ge mig din mobil. - Jag har inte ringt nån!
- Om du ljuger för mig...! - Det skulle jag aldrig göra.
Jaså? Bevisa det, då.
- Vad vill du att jag ska göra? - Skydda din familj.
Ta framsidan, så tar Prentiss och jag baksidan.
- FBI! Släpp pistolen! - Bara gå härifrån.
- Tommy, släpp pistolen. - Försvinn härifrån.
- Du vill inte göra det här. - Min tjej och mitt barn är där inne.
- Hon är ett rovdjur, Tommy. - Hon är inget djur. Vi älskar varandra.
Nej, det här är inte kärlek.
Hon förgrep sig på dig.
Visste du att hon utnyttjade en annan pojke på en annan skola?
- Nej, nej! De ljuger! - Hon skrev till honom också.
- Det är inte sant. - Att allt som händer har en mening.
- Att han var hennes livs kärlek. - Det räcker!
Att hon älskade att smyga ut för att träffa honom.
- Du skrev så till mig... - Han hette Johnny och bodde här.
Tänk att jag sminkar mig bara för att få se dig le...
- Vad pratar de om? - Hon döpte din son efter honom.
Är det sant? Var jag inte den enda?
- Svara! - Utan dig vore mitt liv tomt.
Utan dig skulle jag inte känna nåt. Inget får hålla isär oss.
Ingenting.
Maggie!
- Sjukvårdare till verandan! - Maggie, Maggie...
- Dö inte, Maggie. - Du var mitt ljus.
- Snälla, dö inte. - Du var min själ.
Jag struntar i vad folk säger. Jag älskar dig.
Jag älskar dig, Johnny Lewis.
"För varje gott skäl att ljuga finns ett bättre att tala sanning."
Bo Bennett.
Jag fattar inte lärare-elev-romanser.
Jag orkar knappt med en vuxen man.
En manlig lärare hade fått tjugo år.
Då hade inget av det här hänt.
Hon kan få livstid för morden.
En ful kvinna hade inte frigivits.
Oattraktiva kvinnliga sexbrottslingar får längre fängelsedomar.
Allt har sin hierarki.
Okej... Vem vill äta frukost?
- Jag måste ta hand om nåt. - Okej.
Hej. Förlåt att jag inte ringde upp.
Det gör inget.
Jag har nåt av ett sjätte sinne, så jag fattar ändå.
Okej, jag nappar. Vad tänker jag på?
Det handlar inte om det, utan om vad Kevin och du pratade om...
Jag kan inte sluta tänka på det.
Han har svettats, läst mina favorit- böcker och gett mig min favoritmat.
Jag hackade mig in i hans dator. Han tittar på ringar.
Sist jag kollade var Kevin en toppenkille.
- Jag visste det. Jag visste det. - Det här är nåt bra.
- För dig kanske, men inte för mig. - Vad hände med era tisdagsdejter?
Det har inget med det här att göra. Officiella förhållanden är struliga.
Man ger och kompromissar, och folk förändras, och sen...
...drar nån, och så står man kvar alldeles tom. Jag vill inte det.
- Det blir inte så. - Det blir alltid så.
Jag vill inte vara med om det.
- Vad står på, plommonsås? - Ni ska få göra... det ni gör.
Du... Du vet, eller hur?
Kevin... Jag gillar oss som vi är nu.
Du har ditt och jag har mitt.
Tillsammans är vi konstiga och underbara.
Jag vill inte sabba det.
- Det skulle inte sabbas. - Jo, det skulle det.
Penelope, är du emot giftermål eller emot att gifta dig med mig?
Kevin, jag...
- Jag är bara inte redo än. - Men det är jag.
Kevin?